Cleistocactus winteri ssp. colademono
Hoppa till navigering
Hoppa till sök
Cleistocactus winteri ssp. colademono D.R.Hunt 2005 | |
![]() | |
Art | Cleistocactus winteri |
Släkte | Cleistocactus |
Tribus | Trichocereeae |
Underfamilj | Cactoideae |
Familj | Cactaceae |
Ordning | Caryophyllales |
Överordning | Eudicotyledonae |
Underklass | Angiospermae |
Rike | Plantae |
Cleistocactus winteri ssp. colademono är en underart till Cleistocactus winteri i rörkaktussläktet och familjen kaktusväxter. Artepitetet colademononis kommer från spanskans cola de mono som betyder apsvans och som anspelar på det svansliknande utseendet.
Denna underart växer hängande och blir upp till 1,5 meter lång. Stammarna blir 2,5 centimeter i diameter. De är indelade i 16 till 17 åsar. Längs åsarna sitter areolerna. I varje areol utvecklas ungefär 50 taggar.
Blomman är rödorange. Den är 4 till 6 centimeter lång och 5 centimeter i diameter. Frukten är upp till 1 centimeter i diameter.
Utbredningsområdet är i departementet Santa Cruz i Bolivia i västra Sydamerika.
Synonymer
- Borzicactus colademononis (Diers & Krahn) Lodé 2012
- Cleistocactus colademononis (Diers & Krahn) Mottram 2006
- Hildewintera colademononis Diers & Krahn 2003
- Winterocereus colademononis (Diers & Krahn) Metzing & R.Kiesling 2007
Referenser
- Hunt, David R.; Taylor Nigel P., Charles Graham.: The new cactus lexicon, dh books, Milborne Port 2006 (eng). ISBN 0953813444 (complete work). Libris.
- POWO. "Plants of the World Online". Facilitated by the Royal Botanic Gardens, Kew. Published on the Internet; http://www.plantsoftheworldonline.org/ Retrieved 2023-07-06.
- IPNI (2023). International Plant Names Index. Published on the Internet https://www.ipni.org, The Royal Botanic Gardens, Kew, Harvard University Herbaria & Libraries and Australian National Botanic Gardens. [Retrieved 2023-07-06].
- SKUD, Svensk kulturväxtdatabas (SLU) - Cleistocactus winteri ssp. colademono - https://skud.slu.se/nav/taxa - I tryckt form: Aldén, Björn; Ryman, Svengunnar; Hjertson, Mats Våra kulturväxters namn: ursprung och användning. Formas, Stockholm, 2009. ISBN 978-91-540-6026-9